Георг Веерт
Леярят на топове

Превод от немски: Димитър Стоевски, —

chitanka.info

Роса искреше, чучулига

запя над полските бразди;

тогава тя, жената бедна,

момчето, бедното, роди.

Когато стана на шестнайсет

чудесен момък, здравеняк,

постъпи той в една леярна

и вече не подгъна крак.

Бърникаше в търбуха огнен

на черната висока пещ,

а после пускаше да плисне

металния поток горещ.

Топове лееше — ревяха

те над моря и планини,

превърнаха далечна Индия

и Франция във съсипии.

Те бълваха снаряди тежки

дори над мирния Китай —

британската военна слава

занесоха чак в онзи край.

Не спря топове дългобойни

да лее нашият леяр,

но попрегърби се снагата

и той усети, че е стар.

Не слушаха ръцете вече

и бе съвсем изнемощял —

тогава с други като него

изхвърлиха го вън без жал.

Боляха го гърдите, сякаш

гърмяха вътре с рев и вой

топовете, които нявга

в леярната излял бе той.

Но той спокойно рече: „Знайте,

зли грешници, ще дойде час,

топове други ще излеем,

но с тях ще стреляме по вас!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.